Oversættelse: Helle Schou Kristiansen vwvwsdimediagroupcom.
Var det avisen?
Sover du, Richard?
Det forbløffer mig, at du kan sove, når jeg har en så vigtig dag for mig.
Det vil forbløffe mig, hvis du kan sove videre.
- Har du låst døren? - Døren?
- Den, der udfylder hullet i muren. - Det er ikke engang morgen endnu.
Et risikabelt tidspunkt for tyve.
- Hvad kan de da komme ud for? - Pjat. Jeg vil bare være sikker.
- Du skal ikke bekymre dig om tyve. - Jeg bekymrede mig ikke, jeg sov.
Der er nogen, der kan. Jeg kan ikke sove af angst for, døren ikke er låst.
- Hvorfor går jeg ikke ned og låser? - Næ, vil du gøre det, Richard?
Det var sødt af dig at tænke på det.
Se lige, om avisen er kommet.
- Nå, det er dér, skoen trykker. - Jeg syntes, jeg hørte noget.
Måske var det avisen eller også en tyv.
Se også efter, om bagdøren er låst.
Der har vi det. Se godt efter, knægt. Det er det hus.
Dragekvindens grotte. Mrs. Buc Bucket.
Hun får sin mælk en time før alle andre, så vi ikke risikerer noget.
- Skal jeg? - Nej, din mor bad mig passe på dig.
Næ, tag du den anden side. Jeg skal nok klare den.
Bare hun nu sover.
Jeg synes ikke, du går og låser.
- Svar mig. Er du ved at låse? - Jeg låser og låser.
Skynd dig nu lidt, min ven.
- Hvad laver du? - Hvorfor er I allerede oppe?
Godt spørgsmål.
Står hun nu op? At du kan få dig selv til at jage din kone op så tidligt!
- Hun står ikke op. - Må jeg få det skriftligt?
Jeg skal nok rydde det her op.
Bare du sørger for, at hun ikke står op.
- Hvem var det, du talte med? - Mælkemanden.
Hvorfor kommer han så tidligt nu? Jeg savner vores små passiarer.
Det gør han også. Hele tiden.
- Lægger du dig nu til at sove igen? - Det ser ikke sådan ud.
Er du ikke lidt spændt på at se, hvordan min nye karriere udvikler sig?
Jo, jeg er lidt spændt og meget søvnig.
- Kan vi ikke nok sove videre nu? - Jo, jo.
Det går ikke. Jeg må være oppe, når avisbudet kommer.
Sæt, han kommer til at rive siden med min reklame itu.
- Skulle du ikke gå? - Jo, men Hyacinth farer ud og ind.
Som et balstyrisk kukur.
- Jeg ved, hun får øje på mig. - Skulle du ikke møde tidligt?
Ikke hvis det er med livet som indsats.
- Du kan ikke bare blive hjemme. - Jo, dét kan jeg.
Jeg skal ikke have klinket noget.
Nu er hun der igen. Hvad laver hun?
- Grib chancen. - Jeg klarer den ikke.
Nej, ikke hvis du står her og nøler.
- Jeg syntes, jeg hørte ham. - En dødtræt knægt i gummisko?
Jeg afskyr det, når de er forsinkede. Jeg må hellere gå ind og ringe.
Hvor efterlyser man et avisbud henne?
Hold nu op, han er på vej.
Måske undgår han mig Fordi jeg tvang ham til at vaske ører.
- Hvorfor i alverden gjorde du det? - Han gik og pillede i dem.
Jeg vil ikke have min avis udbragt af en, der piller ører.
- Hev du ham ind og vaskede dem? - Nej. Gud fri mig vel.
Ligner jeg typen, der inviterer avisbudet indenfor?
Nej, jeg gav ham en vådserviet.
Og så til, at han gjorde det ordentligt.
Jeg kan ikke lave om på verden, men mit avisbud har da rene ører.
Avisbudet!
Godmorgen. Skal du på arbejde?
Næ, jeg smutter lige ud og kværker nogle anmassende kvinder.
- Tænk dog. Har du set avisbudet? - Er det ham, du venter på?
Jeg har en annonce i avisen og vil se, om den er placeret et passende sted.
Ja, der er visse ting her i livet, der burde placeres et passende sted.
Der har vi ham endelig. Jeg har desværre ikke tid til at sludre mere.
Vi må sludre videre senere. Unge mand!
- Hvad er der dog i vejen? - Du skulle prøve at løbe budet op!
Te!
- Er din annonce så i? - Prøv du at finde den, min ven.
Jeg kan næsten ikke fokusere. Det flimrer for mine øjne.
Jeg må komme til mig selv, før telefonen begynder at ringe.
Når folk ser min annonce, vil de kime mig ned. Du må hjælpe mig.
- Er den i i denne uge? - Kig efter et prestigefyldt sted.
Den fylder ikke meget, men de lovede at sætte den et prestigefyldt sted.
- Hvad står der? - "Erfaren selskabsdame til tjeneste."
Efterfulgt af mit telefonnummer.
Er det alt? Så forstår jeg bedre, at jeg ikke kan finde den.
Kort og beleven. Jeg spilder ikke tiden på unødig snak.
Det er der ikke mange, der ved.
- Vær nu ikke fjollet. - Her er den.
Kort og beleven.
Det er en stor dag for mig. En ny epoke af mit liv begynder.
Jeg bliver Vestegnens nye dronning udi takt og tone.
Samt Årets Avisbuds-ørerrenser.
Det er slet og ret min pligt at lære andre at dække et udsøgt bord.
På min egen lille facon får jeg bremset sædernes forfald her i landet.
De bedste vil jeg lære at stråle som en sol i stearinlysets skær.
Jeg håber sandelig, du forhindrer mig i at løbe flere avisbude op.
Hvad skal jeg tage på til at modtage mine opkald?
Engang elskede du, når jeg havde den lyserøde kjole på.
"Wow, Daisy, den lyserøde kjole ...!"
Hvad var det, du kunne lide ved den min lyserøde?
- Din lyserøde hvad? - Kjole. Den holdt du så meget af.
Sikke en måde at blive vækket på. Andre får en kop te.
Du sagde, jeg var lige til at spise i den lyserøde kjole.
- Du har ikke nogen lyserød kjole. - Nej, for du flåede den af mig.
Flåede jeg den af dig? Velsagtens fordi der var gået ild i dig.
Næ, ilden brændte i dig. Jeg lignede "jordbæris med karamelsovs".
Det var lige før, du slikkede mig over det hele.
Hvor længe siden er det?
- Det var, før vi blev gift. - Det tænkte jeg nok.
Kom lige, min ven.
Sømmer det sig? Til at modtage opkald i?
- Spiller det nogen rolle? - Vel gør det da det.
Folk forventer, at deres rådgiver i etikettespørgsmál er velklædt.
Richard, måske er det min første kunde.
Hos Bucket. Det er fruen i huset.
Nå, er det dig, Violet? Jeg kan ikke tale længe.
Jeg venter nogle vigtige forretningsopkald.
Skulle jeg have flået din kjole af.
Er du sikker på, det var mig? Jeg plejer ikke at flå dit tøj af.
- Tak, det har jeg bemærket. - Du flår det af, før jeg når herind.
- Det var til en af Roses forlovelser. - Det hjælper sgu da ikke meget.
Hun forlover sig, som jeg æder chips.
- Det hørte jeg godt. Far er i tøjet. - Allerede?
- Ja, han skal jo til hobbytime. - Jamen, det er ikke før i aften.
- Han vil ikke komme for sent. - Rose?
Hvem blev du forlovet med, da jeg havde lyserødt på?
- Lyserødt? Det kan jeg ikke huske. - Heller ikke mig.
- Det var til en forlovelsesfest. - Hvad havde jeg på?
I al fald ikke hvidt!
- Hvor skal vi hen? - Sid. Så kan du høre, når den ringer.
- Jeg kan høre den inde fra stuen. - Du sidder godt her. Læs en bog.
Her, telefonbogen.
Jeg skal bare hen og byde Elizabeth ind på en kop kaffe.
- Ring dog, som du plejer. - Nej, vi må ikke blokere linjen.
Det er slemt nok, at folk bliver nødt til at tage noteringen.
Vi må ikke genere telefonselskabet. Måske må vi oprette en linje til.
Hvorom alting er: Er der bud efter mig, så hent mig.
- Skal ske. - Besvar nu telefonen pænt. Som jeg.
Hos Bucket. Det er fruen i huset.
Nej, jeg har ikke tilbud på krydrede rejeboller.
Det er ikke kinesergrillen.
Vær venlig at forføje Dem fra min cremefarvede telefon med genkald.
Nu finder vi snart ud af det. Rose er ved at se på sine forlovelsesfotos.
Hjælp hende hellere med at bære dem, så hun ikke får brok.
Her er nogle af billederne.
Vi kan godt droppe de tidlige fotos.
Ja, de sort/hvide kan vi godt glemme.
Og sepiabillederne.
- Værsartig. - Tak.
Det glæder mig, du kunne komme, skønt jeg nok må løbe efter telefonen.
- Det er et spændende påfund. - Ja, er det ikke?
Jeg føler mig nærmest forpligtet. God smag er sjælden nu om dage.
- Verden venter på mine råd. Fløde? - Ja tak.
- Hvilke tjenester tilbyder du? - Alt udi takt og tone.
- Sukker? - Tak.
Alt fra hvordan man dækker bord a la det bedre selskab.
Åh, har jeg glemt sukkertangen?
Til menuforslag for de uinspirerede.
- Uinspirerede? - Det, man oplever ved mine middage.
- Jeg kunne godt trænge til en kop. - Sæt dig nu ud til telefonen.
- Vi kan sagtens høre den herude. - Værsgo at tage en småkage.
Jeg kan ikke være allevegne, Richard.
Du skal sidde klar til at notere navn og adresse ned.
- Jeg kan høre den ude i køkkenet. - Netop.
Smager de ikke herligt?
Elizabeth har den kedelige vane at tabe noget, når telefonen ringer.
Skulle det ske, -
- ved jeg ikke, om jeg skal tage telefonen eller redde mit ægte tæppe.
Sid nu parat med blyant i hånd.
Jeg sidder med blyant i hånd!
Ham kunne jeg ellers godt lide. Ham skulle du have giftet dig med.
Den så godt ud, men den manglede dynamik.
Han savnede dynamik.
- Er der mere morgenmad? - Du har drukket det hele.
Hvem er det? Hvornår var du forlovet med ham?
Aner det ikke. Er du sikker på, det er en af mine?
I står da arm i arm.
Gud, ja. Ham kan jeg slet ikke huske.
92
93
- Lidt varmt oveni? - Nej tak.
Pas på, det ikke bliver koldt.
Jeg vil også rådgive om passende musik til elegante soireer.
Og jeg kender lige den rette til at bistå mig med det Emmet.
Vi to kommer så godt ud af det.
Han sammensætter gerne en liste til mig. Uha, klaskede kiks.
- Emmet har vældig travlt. - Vi kunne sågar optræde sammen.
Men kun for mine bedste kunder. Det skal være smagfuldt og sobert.
Et godt gæstebud står og falder med, hvor elegant man beter sig.
Hos Bucket. Det er fruen i huset. Åh, er det dig, Daisy.
Det er min søster, Daisy. Ikke hende med Mercedes, sauna og stald.
Så flyt dig dog, Richard. Du står altid i vejen.
Daisy, hvad er der? Jeg kan ikke tale længe.
Mine kunder ringer snart.
Hvordan har far det? Kære far Far er taget til hobbytime.
Jeg vidste, far var den fødte filatelist. Om jeg kan huske hvem?
Roses forlovede? Jeg husker desværre dem alle.
Ham i grøn habit? Svagt, men jeg mindes ikke navnet.
Richard, hvem blev Rose forlovet med i grøn habit?
Jeg har vist aldrig set Rose i grøn habit.
Ikke hende, ham. Eller burde det være "ikke hun, han"?
- Tak for kaffe, Hyacinth. - Mig en fornøjelse.
Du må ikke klatre over muren. Nogle af mine kunder in spe ser dig måske.
- Indvier du Emmet i mine planer? - Det må du hellere selv gøre.
- Han bliver ellevild. - Det er mildt sagt.
Sig, han ikke skal være genert. Jeg er der jo sammen med ham.
Og jeg forstår at bete mig.
- Hyacinth, telefon. - Richard! Ikke råbe ude på gaden.
- Det ligner slet ikke dig. - Du har fået en kunde.
Hvordan ser jeg ud?
Goddag, Eventyrlig Etikette.
De taler med selveste selskabschefen.
Hvor mange er De? 20. Jamen, vi holder meget af større selskaber.
Hvorfor være elegant, hvis der ikke er nogen, der ser det?
Vores salær? Vi er skam tilfredse med det gængse salær.
De kan tro, De har noget at glæde Dem til.
Adressen?
Market Street 24 A.
Det var dejlig centralt. Og tidspunktet? Kl. 18.
Hvornår? I dag I dag!
Det er lidt kort varsel, men frygt ej. Vi svigter Dem ikke.
Farvel.
Richard, mine første kunder.
20 mennesker, der alle vil forfine deres manerer.
Emmet! Min musikalske fælle.
- Hyacinth, du ser forbløffende ud. - Tak. Jeg har konsultation.
Snart forhåbentlig.
Her og nu. Jeg er på vej. Hvis ellers Richard ville humme sig.
Richard!
- Det var synd, Emmet ikke havde tid. - Han var uden tvivl sønderknust.
Han ville have nydt det. Hvem de end er, holder de i al fald af musik.
De bad mig tage min egen med. For at skabe den rette stemning.
- Pas på fodgængeren! - Hun går inde på fortovet.
- Måske krydser hun gaden. - Jeg passer på fodgængeren.
- Jeg kan ikke finde 24 A. - Jeg kan ikke engang finde nr. 24.
Stands bilen.
36. Vi er kørt for langt. Bak.
- Umuligt, gaden er ensrettet. - Hvorfor søren valgte du den så?
- Der var ikke noget valg. - Så må vi spadsere.
Kom nu. Jeg vil ikke komme for sent.
Her er parkering forb.
- Her. - Over en forretning?
En gruppe med fælles interesse må have et centralt mødested.
Vent her, mens jeg går op og løsner op for deres hæmninger.
Jeg finder ud af, hvornår du skal hente mig.
- Goddag, Richard. - David.
Har du fået udgangstilladelse? Undskyld, jeg kunne ikke dy mig.
- Det gør ikke spor. - Det var ikke pænt sagt.
- Men sandt nok. - Hvor længe har I været gift?
- 32 år. - 32 år? Du godeste.
Så må du da snart stå til prøveløsladelse.
Kom så, Richard.
- Hvad er der i vejen? - Godt, jeg ikke tog porcelænet med.
- Hvor skal vi hen? - Vi skal hjem.
Luk døren op. Åh, kom med nøglerne.
- Er det allerede slut? - For mit vedkommende, ja.
De havde misforstået annoncen.
Det var bar mænd, og de troede, jeg var stripteasedanser.
Forestil dig engang.
Sæt dig ikke for godt til rette. Du har en sidste opgave for dig.
- Hvad? - Gå tilbage ind i nr. 24 A.
- Hvorfor? - Du skal hente far.
Oversættelse: Helle Schou Kristiansen vwvwsdimediagroupcom